JEG, CLAUDIUS
12. En ny gud i England
-Gør det ondt? -Selvfølgelig gør det ondt.
-Det var ikke min mening. -Og jeg, der skal optræde i dag!
Ingen ser din ryg.
Jeg spiller Odysseus. Jeg skylles op på stranden med bar overkrop.
-Sådan er det ikke i stykket. -Jo, når jeg spiller det...
-Hvor skal du hen? -Hen til teatret.
-Bliv her. -Jeg skal optræde.
Optræd her, kun for mig.
Dig har jeg allerede optrådt for.
Vær ikke uforskammet.
Slå mig ikke i ansigtet. Jeg er skuespiller.
Det er også alt, hvad du er. Husk det!
-Hvorfor finder jeg mig dog i dig? -Fordi du keder dig sådan.
-Keder jeg mig? -Ja, det er utroligt.
Du kunne slå universet i stykker bare som tidsfordriv.
Måske...
Du burde være taget med kejseren på invasionen i Britannien.
Der er mændene så vilde, at kvinderne lever i konstant ekstase.
Jeg burde være skuespillerinde eller skulptør. De keder sig aldrig.
-De har kunsten. Men hvad har jeg? -Du har dine elskere.
Mine elskere!
Når jeg elsker, stræber jeg efter noget, mænd aldrig drømmer om...
Hvad?
Det ved jeg ikke...
...men det er der, altid lige uden for rækkevidde.
Nogle gange føler jeg, at jeg kunne ligge med hele Rom på én nat.
-Og være frisk næste morgen. -Så gør det dog.
-Nu skal du ikke håne mig. -Jeg håner ikke, jeg mener det.
Vi arrangerer verdens største kærlighedsnat.
En sexturnering! Vi udfordrer de prostituerede-
-til at vælge en mester, der skal konkurrere med dig.
Hvem kan holde længst ud?
Den Uendelige mod Den Utrættelige.
Du er vanvittig!
Der er ingen, der kan konkurrere med mig.
Ikke?
Der er hende den sicilianske kvinde. Scylla?
Undervurder hende ikke. Hun kan gå om bord i Ostia-
-betjene hele besætningen og gå ubesværet i land bagefter.
-Mener du det virkelig? -Hvorfor ikke?
Hvorfor ikke? Hvilket syn! To tidevandsbølger af mandlig passion-
-der i raseri slår mod to tidløse kærlighedsklipper!
Hvem af dem vil give sig først?
Mageløst!
Kopulation i kosmisk skala, universet gjalder af gudernes latter.
-Tror du, jeg vinder? -Hvem ved?
Hende sicilianeren skal være fantastisk...
Ikke så fantastisk som jeg.
Nu ved jeg, hvorfor jeg kan holde dig ud.
Lad sicilianeren bringe hertil...
...så hun kan vise, hvad hun duer til.
De har taget 8.000 fanger og dræbt 5.000. Caractacus er flygtet.
-Aulus forfølger ham. -Og vore tab?
Ubetydelige. 380 dræbte og 600 sårede.
Britannien er undertvunget, og kejseren er på vej hjem.
-Det løser vel vores problem? -Med Messalina?
Vi slipper for at skrive. Men skal vi overhovedet sige noget til ham?
Problemet er altså det samme, som før han rejste?
"Det gyldne hår, som Galla bærer, er hendes eget."
"Hvem skulle tro det? Men det sværger hun på."
"Og sandt hun sværger ...for jeg ved, hvor hun købte det."
"Hvor kan min gård vel lønne sig? Så ringe frugt den bærer."
"Men den er dog guld værd for mig ...for I er aldrig der."
Scylla! Den øverste i de prostitueredes laug.
Må jeg præsentere mig? Mit navn er Mnester.
Skuespiller. De fleste har hørt om mig.
Jeg hedder Scylla, luderen ...og alle har hørt om mig.
Tillad mig at præsentere Messalina.
Deres udfordrer, kejserens hustru.
Sicilianeren Scylla, hustru til hvem som helst.
-Mig en ære. -Rigtig velkommen.
At sige, at De er smuk, yder Dem ikke retfærdighed.
Venligt sagt. Det var sportsligt af Dem at tage mod udfordringen.
Sportsligt...? Der er altså igen penge i det?
De er her for at forsvare Deres ry.
Ville De gøre det gratis?
Jeg arbejder professionelt, for penge. Æren overlader jeg gerne til Dem.
Hvilken frækhed! Hun vil have penge ...i dette selskab!
Forskellen mellem Dem og mig, hr. skuespiller, er, at De er snob.
Forskellen mellem Hendes Nåde og mig er, at mit fag er hendes hobby.
Min hobby er havedyrkning, som jeg ikke tager penge for.
-De skal få penge. Skal vi sige... -Fem?
-Tre guldmønter pr. hoved? -Pr. hoved?
Det lyder lidt mærkeligt... Hvordan det end går, ikke?
Det virker rimeligt.
Det er mere, end De tjener på et år.
Intet af, hvad jeg siger, er vist godt nok til den græker.
Lad os begynde.
Hvilken side af sengen foretrækker De? Venstre eller højre?
Giv mig bare en støtte til ryggen, så "kan spillet begynde".
Lad spillet begynde!
Ved De hvad?
Kejserens hustru konkurrerer med en luder om at klare flest mænd.
Jeg kan næppe tro det.
Jeg har haft min mistanke, men nu må der gøres noget.
-Har De talt med nogen anden? -Kun med min overordnede.
-Oberst Rufrius? Hvornår? -For en uge siden, men uden beviser.
Bad han Dem vente, til kejseren kom hjem?
Ja, men nu tror jeg, De straks må skrive til kejseren.
Man bør vist ikke skrive den slags.
Jeg forstår. Ikke De, måske... men jeg kan.
Justus!
Jeg synes, De har båret Dem utrolig dumt ad...
-Truer De mig? -Nej, men ved De ikke, at Rufrius...
...tilhører Messalinas nære venner?
Han har sikkert betroet hende det, De betroede ham.
Hun har sikkert allerede bedt kejseren om at lade Dem henrette.
Henrette mig? Af hvilken grund?
Spiller det nogen rolle? Sammensværgelse...
Bortrejste kejsere plejer at blive meget nervøse.
Arrestordren er sikkert allerede på vej hertil.
De mener...
Hvad skal vi gøre? De må hjælpe mig. De skal!
Jeg vælger selv tidspunktet, hvor jeg vil underrette kejseren.
Jeg går har lært at træde varsomt i et brændende hus.
Hvad skal jeg gøre?
Hvad kan en død man gøre? Gå hen og bliv begravet!
Sejr! Dronningen er død. Leve dronningen!
Kom tilbage, din luder! Vi er ikke færdige endnu.
Hun er umenneskelig! Hun må være gjort af gamle soldaterstøvler.
-Hvor er mine penge? -Her!
Tre guldmønter pr. hoved...
Tager De dem med, eller skal jeg sende dem?
Jeg tager dem!
Amatører!
Senatorer, vi har atter gjort Britannien til romersk provins.
108 år efter, at den guddommelige Julius forlod det-
-ikke særlig godt befæstet-
-er det endnu en gang blevet en del af den romerske verden.
Caractacus, vores hovedfjende, var blevet slået på flugt.
Vi har vundet en stor sejr.
Et triumftog blev sjældent bevilget, men jeg fik et...
Jeg, Claudius, idioten, stammeren, tossen...
Men livet giver med den ene hånd og tager med den anden.
Jeg havde gerne afstået fra triumfen for at slippe for tragedien.
Lige før jeg rejste til Britannien-
-havde Marsus Vibius, statholderen i Syrien, skrevet-
-at min gamle ven Herodes var ved at befæste Jerusalem.
Jeg bad Marsus Vibius undersøge sagen videre-
-og rapportere til mig personligt.
-Er det rettet mod os? -Ja, Cæsar.
Han ville holde et hemmeligt møde med nabolandenes konger.
Et oprør mod Rom.
-Men hvorfor? -Spiller motivet nogen rolle?
Ja... for mig. Jeg vil fortælle Dem noget.
Jeg fik et brev fra Herodes' onkel Antipas, fyldt med sladder-
-men han var sikker på, at Herodes anså sig-
-for at være jødernes Messias, der er profeteret om.
Andre har troet det samme. For eksempel Deres brorsøn Caligula.
-Ja... -Det var måske ham.
Nej. Caligula passede til profetien på mange måder-
-men han døde ikke det år, Thrasyllus havde forudsagt.
Og Thrasyllus tog aldrig fejl af datoer.
Hvornår sagde Thrasyllus, at Messias skulle dø?
-Det samme år som min farmor Livia. -Så kan det ikke være Herodes.
Herodes er jøde og ville aldrig tro på Thrasyllus.
Hvad hjælper disse spekulationer os?
Hvad forskel gør det, hvorfor han planlægger et oprør?
Skal min bedste ven være min fjende, vil jeg vide hvorfor.
Hvor meget ved De om denne M-Messias?
Meget lidt, men jeg har jødiske agenter i Jerusalem.
-Forstyrrer jeg? -N-nej, kom ind.
Marsus Vibius rapporterede om situationen i Jerusalem.
Vi må tales ved senere.
-Er du bekymret? -Ked af, at min gamle ven...
Pyt... Jeg har savnet dig sådan. Også børnene.
Jeg har ikke sovet roligt en eneste nat uden dig.
Hvad skulle jeg gøre uden dig?
Da du skrev til mig om Quintus Justus, tænkte jeg:
"Gudskelov, at Messalina passer alting så godt."
Ville du... noget særligt?
Hvis jeg kommer til dig i aften, er du så alene i din seng?
Jeg vil bare ikke finde den lille Calpurnia på min plads...
Hun besøger dig jo af og til.
Vi er jo gamle v-venner...
Det gør ikke noget.
Det er sundt for dig.
Men nogle gange har jeg så stor lyst til at hvile i din favn-
-og jeg vil så nødigt sætte dig i forlegenhed.
Kom i aften. Jeg vil være så taknemlig...
Så skal du være alene.
Jo, der er en ting til.
Tal med Mnester. Han er blevet så storsnudet på det sidste.
Han har været meget uforskammet, og kommer med udflugter-
-for at undslå sig for stykker, mine venner vil se.
-Kan du ikke selv straffe ham? -Det vil jeg ikke.
-Han er jo så populær. -Jeg skal nok tale med ham.
Bare sig, at når jeg beder om noget, så skal han adlyde... simpelthen.
Jeg var hendes slave. En forelsket gamling er det dummeste, der er til.
Nuvel, jeg talte med Mnester...
"Alt, hvad Messalina beder Dem om, skal De gøre", sagde jeg.
Er det forstået?
"Alt?"spurgte han? "Ja, alt", sagde jeg.
Jeg gik som altid Messalinas ærinde. Hun var vanvittigt forelsket-
-i Gaius Silius, konsul og Roms flotteste mand.
Hun havde bedt Mnester tage ham med hen til sig.
Mnester havde afslået af hensyn til Silius' hustru.
Derfor beklagede Messalina sig.
Som en tåbe gav jeg hende det, hun helst ville have.
Han var intet let bytte, men hun var listig.
Hun talte ikke først om kærlighed, men om politik.
Tiberius havde henrettet hans far, og hun sagde-
-at jeg var endnu mere fordærvet end Tiberius.
Før han vidste et ord af det, trøstede han hende.
Inden han selv fattede det, elskede han med hende.
Han var hendes slave, ligesom jeg...
Claudius, Claudius ...du går for hurtigt frem.
Marsus fik flere underretninger fra Jerusalem og sin agent Catulus.
Men hvad er den der M-Messias for en?
En konge, der skal forløse lsrael fra alle dets synder.
Philo har sagt, at han må være efterkommer efter kong David-
-og skal fødes i en by, der hedder...
-Betlehem! -Betlehem?
Hvilket år?
Der råder forskellige meninger om det, som altid...
Nogen kandidater for nylig?
Nej, den sidste døde for omkring 15 år siden.
-15 år... -Ja.
Har det nogen betydning?
Hvem var den mand?
Joshua Bar Josef, han var født i Galilæa.
Mange fra pøblen fulgte ham. Han prædikede ofte ved søbredden.
-Han kaldtes også "Jesus". -Og han var født i...
Betlehem.
Det vides ikke præcist. Der var en skandale i forbindelse med fødslen.
En græsk soldat forførte hans mor, der arbejdede i templet.
Hvordan gik det for... Joshua?
Han forsøgte at grundlægge en ny religion.
Han begyndte at kalde sig Messias og henrettedes som kætter.
Hvad mente Herodes om ham?
Han henrettede for nylig en af hans tilhængere, en vis Jakob.
-Nu leder han efter Simon. -Tilhængere?
Ja, det er en kult ...det bliver det altid.
De er jo interesseret i fremmede religioner-
-men hvad siger dette os om kong Herodes' hensigter?
Kong Herodes' mor var på vej til Jerusalem for at føde-
-men kong Herodes blev født i en lille by, i B-Betlehem.
Herodes tror, han er denne Messias, og mange andre med ham.
Hans hensigter er tydelige. Båret af denne religiøse fanatisme-
-ønsker han løsrivelse fra Rom og vil starte krig mod os.
Handler vi ikke hurtigt, vil vi miste Egypten.
Min ven er min fjende...
-Hvad gør I med den? -Vi skulle tage den ned, Deres Nåde.
-Hvor skal I tage den hen? -Forsigtig, ellers pisker jeg jer.
-Jeg vil give den væk. -Til Silius?
Ja. Iris, jeg vil friseres.
-Den var en gave fra din mand. -Jamen Silius kan lide den.
-Og hvis han bemærker, den er væk? -Han kommer her aldrig.
Har du blevet fuldkommen vanvittig?
Du har overøst den mand med gaver.
Halvdelen af dem fra paladset...
Er du så forelsket?
Ja, jeg er forelsket.
Du har aldrig risikeret livet for det.
Det kommer jeg heller ikke til.
Hele Rom ved, at du kommer hjem til ham-
-og at hans hustru klager bittert.
-Han vil skilles fra hende. -Skilles? Hvorfor?
-Fordi han elsker mig. -Han må have en bedre grund.
En erklæring er alt, hvad der skal til.
Du kan ikke gifte dig med ham. Hvorfor vil han så skilles?
Han skal ikke dele seng med hende, når han kommer fra mig.
Jeg hørte intet om den skandale, alle andre i Rom kendte til.
Selv slaverne.
De ler ad mig ...stadig efter alle disse år.
De ler stadig.
-Herodes... -Stol ikke på nogen, min ven...
Ja, Cæsar, Herodes Agrippa er død.
Hvordan skete det?
Han kom til Caesarea for at fejre Deres fødselsdag.
Men rent faktisk for at møde de andre konger?
Ja. Tyrus og Sidon havde besluttet at gå med i forbundet.
De skulle formelt underkaste sig kong Herodes.
Troede Herodes virkelig, at han var Messias, den salvede?
Ja, nu ville han tilkendegive det for nationen.
Fortsæt.
Da han kom til amfiteatret, rejste hele publikum sig.
Han bar en klædning af sølvindvævet stof-
-der strålede i solen, så det gjorde ondt i øjnene.
Alle råbte: "Må du leve i evighed!" Men mændene fra Tyrus og Sidon-
-kastede sig ned og sagde: "Vi angrer vores utaknemlighed!"
"Vi forstår nu, at du står over de dødelige."
Han svarede: "Jeg tilgiver jer." Og de sagde: "Dette er Guds stemme!"
"Du skal ikke have andre guder end mig..."
Har j-jødernes gud ikke sagt det?
Jo, men det havde Herodes åbenbart glemt.
Han ville give tegn til hornblæserne-
-da en ugle, der var blændet af solen, fløj ind på arenaen.
Den satte sig på hans trone, tudede fem gange og forsvandt.
Ugler har altid været ildevarslende for Herodes.
Han følte smerte i brystet og råbte: "Bær mig herfra!"
Han blev båret væk, der blev ikke blæst i hornene, folket klagede...
Festen sluttede, før den var begyndt. Fem dage efter var han død.
Kroppen var forvreden af smerte, rådnet til en eneste betændt masse.
Kongerne rejste deres vej, folkemassen gik hjem.
Uvejret trak over, uden at der faldt en eneste regndråbe.
Og Messias? Hvem er den Messias?
Hvem ved? Jøderne må måske vente lidt længere.
Ja, måske.
Jeg er døende, min krop er fuld af maddiker.
Tilgiv din gamle ven, der elskede dig så inderligt-
-men dog konspirerede for at tage Orienten fra dig.
Det lykkedes mig ikke, jeg spillede for højt spil.
Du er en dåre, men jeg misunder dig din dårskab.
Græd ikke over mig, min straf er retfærdig.
Jeg har forbrudt mig mod den eneste levende Gud.
Farvel, min ven, som jeg elsker mere oprigtigt, end du tror.
Farvel, min skolekammerat ...og stol aldrig på nogen.
Aldrig på nogen...
Din døende ven, Herodes Agrippa.
Jeg var ensom, ensom for første gang i mit liv.
Nu var de væk, alle mine ungdomsvenner:
Germanicus, Postumus, Castor... Herodes...
Nu havde jeg ingen undtagen Messalina. Ja, hun hjalp mig.
Hun overtalte mig til at lade hende benytte mit segl.
Claudius, din idiot!
Jeg vidste det, men hun var snedig.
Jeg begyndte også på denne underlige selvbiografi.
Men nu skal I se, hvordan min uvidenhed fik en ende.
Jeg sagde jo, at jeg ville fortælle alt.
Alt gik så let, at hun begyndte at kede sig... over deres situation.
Mens han begyndte at ane, at jo længere det stod på-
-jo større blev risikoen.
Skilles fra ham? Og gifte mig med dig?
Vil du ikke hellere være min hustru end min elskerinde?
Din hustru?
Åh, Gaius, hellere end noget andet.
Men hvordan?
Send bare en tjener hen til din mands hus og meddel det.
Det ved jeg, men hvordan overlever vi det?
Før eller siden opdager han det og overrasker os.
Nej. Det er bedre at have det sådan her.
Vi venter, til han dør af alderdom.
Jeg er træt af at vente.
Tror du ikke også, jeg er træt af at vente?
Du må ikke vende mig ryggen.
Jeg vil intet hellere end at blive din hustru-
-og tilhøre dig i alles påsyn...
...men vi har lagt en langsigtet plan.
Kun uskyldige kan tillade sig langsigtede planer.
Jeg føler mig uskyldig.
Er du uskyldig i utroskab, i utilsløret promiskuitet?
-I korruption, justitsmord? -Gaius!
Vi er skyldige!
Vær ikke barnlig... vi er skyldige!
Men jeg elsker dig.
Du er alt for mig, men den skyldige må være dristig.
Se på mig! Jeg er parat til at gifte mig med dig og adoptere dine børn.
Din magt forbliver lige stor-
-men vi får aldrig fred, før vi har gjort ende på denne farce.
Og hvis vi gifter os...?
Vi har venner, mægtige venner.
De løber samme risiko som vi og vil have vores beskyttelse.
Gifter vi os, ser hele Rom, hvordan Claudius bliver forladt.
Og hvordan du foragter ham.
Vi indfører republikken, folk støtter os.
-Hvornår? -I morgen!
-Vi rejser til Ostia i morgen. -Når du kommer hjem igen.
Nej... I morgen.
Han må rejse alene, jeg har "hovedpine". Det er han vant til.
Mens han stavrer rundt i Ostia, gifter vi os i Rom!
Og når han vender tilbage til byen... er den vores.
Jeg rejste til Ostia. I sidste øjeblik fik hun hovedpine.
Jeg blev skuffet, men det var for sent at ændre planerne.
Da jeg nåede frem til Ostia, var de allerede gift.
Det er ubegribeligt, at de, i en by, hvor alle ved alt-
-kunne føle sig så sikre.
Men det gjorde de. Og jeg var måske den eneste, der intet vidste...
Skandale! Det er en skandale!
Hele Rom lå i med henne, men vi lod, som om vi intet så og tav stille.
Men dette er noget helt andet.
Det her...
Nu er kejserens liv i fare ...og dermed vores!
-Og det er noget helt andet. -Er hun skilt fra ham?
Hun sendte erklæringen til hans kontor.
-Han var her ikke. -Det vidste hun.
-Er det ikke bigami? -Tror De, hun bryder sig om det?
Det er en tilkendegivelse af, at kejserens hustru har forladt ham-
-fordi han er for gammel, for korrumperet, for dum!
At hun har taget konsulen til ægtemand-
-er et vink til senatet om at genindføre republikken.
I betragtning af hvor hensynsløs Messalina er-
-vil senatet forstå vinket og vælge dem til ledere.
Denne gang skal han have det at vide... men hvordan?
Han tror aldrig et ondt ord om hende.
Så snart vi fortæller det, har hun tiden på sin side.
Når vi har sagt det, må vi holde hende væk fra ham.
-Hun må ryddes af vejen. -Javel, men hvordan fremfører vi det?
Hvem tror han på?
Der er en, der har været hans ven i mange år...
Den prostituerede, Calpurnia!
Calpurnia, hvad er nu det her for noget?
"Stor fare for Rom, kom hjem til mig!"
Det er vel ikke et dum spøg?
Jeg blev urolig, især fordi vædderen, jeg ofrede i templet-
-var f-forfærdelig ugunstig. Indvoldene var skrækkelige.
Hvorfor ryster du? Hvad er der?
Men hvad er der? Calpurnia, rejs dig op.
-Åh, Cæsar... ! -Fortæl, hvad du har at sige.
Ingen anden tør sige det-
-men du vil nok torturere og piske mig.
Jeg kan godt lide dig, men nu gør du mig vred.
Stoler du stadig på mig?
Jeg har stolet på tre kvinder. Min mor, Messalina og dig.
-Behøver du tage din hustru med? -Hende stoler jeg blindt på.
Hun har netop giftet sig med Gaius Silius-
-og bryllupsfesten er stadig i gang.
Er du vanvittig? Eller ondskabsfuld eller begge dele?
De er gift. Hele Rom ved det.
-Hun gik i seng med hovedpine. -Nu er hun i seng med Silius!
Hun er hans elskerinde.
Alle troede, at du vidste det.
At det var derfor, at I har haft hver sit soveværelse hele tiden...
Selv ikke nu ville jeg have sagt det, men de er gift.
-Jeg så festen. -Du var da ikke i Rom?
Jo, Narcissus hentede mig. Jeg var i Rom og kom tilbage.
Paladshaven er prydet med vinløv, efeu og drueklaser.
Vinfade og presser...
De danser som guder, drukne af vin.
Jeg tror dig ikke. Jeg nægter at tro dig!
Det er sandt, Cæsar.
Hvert ord, hun siger, er sandt.
Hvordan skulle vi ellers have fået det fremført?
Har De nogensinde...
Har De nogensinde hørt på kritik af Deres hustrus' excesser?
-"Excesser"?! Hvad mener De? -Cæsar...
Hendes ægteskabsbrud er utallige som sandkorn!
Bogstaveligt.
Mens De var væk, konkurrerede hun med en prostitueret-
-om at opslide de fleste elskere på én dag. Det halve Rom så det.
Tvivler De, så gå til Silius' hus. Der vil De føle Dem hjemme.
Deres møbler, malerier, gobeliner, statuer... endda slaver.
Men det er ingenting...
De er skilt. Nationen og senatet har bevidnet brylluppet med Silius.
Gør noget nu. Ellers vil hendes nye mand styre Rom.
Jeg kan ikke tro det.
Du er nødt til... at gøre noget nu, ellers dømmer du os til døden.
Hun har ret, vi må vende tilbage og anholde alle.
Men... er jeg stadig kejser?
Visse garderofficerer har svigtet, men soldaterne er loyale.
Ja, anhold dem. Skynd jer til Rom og anhold dem... alle!
Mnester! Hvad ser du?
En sky i form af Claudius, der stiger op over Ostia.
Driver den denne vej?
Han slap en vind og blæste ud mod havet.
Flyt jer.
Hjælp mig op.
-Hvad ser du nu, Mnester? -En deling af garden.
Glimrende. Byd dem på vin.
Det tror jeg ikke! De har draget deres sværd, hver eneste.
Garden kommer for at anholde os.
Kejseren er i Rom! De tager alle til fange. Flygt!
-Hvor er kejseren? -I sit kontor. 200 er anholdt.
-Messalina er ikke fundet. -Hun må ikke træffe kejseren.
Hvor er han? Hvor er min mand?
Han ønsker ikke se Dem.
Flyt dig, græker! Hvor vover du, at stille dig mellem mig og min mand!
-Hvilken mand... din luder? -Flyt dig!
Før hende væk.
Lad mig se ham! Claudius!
Hun er kejserens hustru og mor til hans børn.
Men er han deres far?
-Hvem ved, hvis afkom de er? -Løgner!
En liste over Deres ægteskabsbrud. Hundredvis!
Og hende kalder De "mor"?
Tag hende med hjem og lad hende vente der.
Claudius...
Der er foretaget anholdelser i hele byen. Silius er anholdt.
Størstedelen af garden var loyal.
Arme kvinde...
Hvorfor g-gjorde hun det?
Så ulykkelig hun må have været.
De må underskrive disse anklager.
De skal omgående underskrives af Dem.
Sov nu, Cæsar, De behøver hvile.
Spar Dem selv for Roms skyld.
Her er ordren til hendes henrettelse. Skynd dig.
-Og Geta... tilbyd først dolken. -Nej.
Hvis hun selv tager sit liv, slipper vi for at vise ham ordren.
Tag den med hen til paladset. Sig, at I vil tale med jeres far.
Når han læser den, vil han tilgive jeres mor.
Hurtigt!
Han skal tage imod mig.
Hvor kunne du, barn...?
Er det alt, hvad du har at sige?
Hvorfor gør du ikke noget?
Hvorfor går du ikke alene til ham?
Han kommer!
Han kommer til mig!
-Hvad vil du? -Tage Deres liv. Deres mands ordre.
Nej! Det ville han aldrig gøre.
-Min mand ville ikke... -Læs! Det er underskrevet af ham.
Jeg skal tilbyde Dem dolken først.
Ellers skal jeg hugge Deres søde hoved af og spidde det på det spyd.
Nej!
Nej, ikke mit hoved.
Barn, dit liv er færdigt.
Tag mod dolken og brug den.
Lad dem ikke tage mit hoved... !
Nej!
Åh, nej...
Det ville han aldrig gøre. Ikke Claudius.
Brug den hurtigt!
Jeg kan ikke... !
Nej! Ikke mit hoved... !
Jeg tager imod min h-hustru nu.
Hun blev henrettet i går aftes ...på Deres ordre, Cæsar.
Her er fuldmagten.
En depeche fra Britannien.
Augustus-templet i Colchester er i stedet blevet indviet til Dem.
Aulus skriver, at briterne gerne vil dyrke Dem som gud.
Han beklager, at beslutningen blev taget, uden at De blev hørt-
-men er sikker på, at De indser, at det var politisk korrekt.
Templet kaldes nu "Guden Claudius' tempel".